Vampyrernes Gys
Hør. Om lidt vender jeg tilbage til dødens strålende mørke.
Men først, vil jeg give jer chancen for at redde jeres liv.
Og måske også at redde min sjæl.
Så snart døden har hentet mig i nat...
skal I gå hen på kirkegården.
Hurtigt, inden det er for sent. Gå hen til deres grav...
og driv denne pæl gennem deres hjerter så de er tilintetgjort for evigt.
Træk denne pæl ud af mit hjerte og dræb dem.
Hør godt efter, hvis I kommer for sent...
skal I sværge at I vil tjene dem.
Så vil de skåne jer.
De har brug for mennesker der kan skaffe dem ofre.
Lad nu lyset fælde mig.
Er det et godt sted for en bryllupsrejse?
Det er et meget smukt slot, kan du tro.
Jeg vil meget gerne se mine fætre igen.
Sidst jeg så dem var jeg lille...
og jeg har dejlige minder om det.
De er noget mærkelige.
Men det synes børn jo kun er fascinerende.
Jeg vil gerne dertil, bare vor tur til Italien bliver til noget.
Slottet ligger for enden af vejen...
men det er tomt.
Tomt? De døde begge i går.
Der er kun deres to husassistenter.
Nu hvor de ikke mere kan beskytte os...
sker der mærkelige ting her.
Men... Gå hen til slottet. Gå bare.
Isle, ved du hvad jeg lige har fået at vide?
Bare du ikke bliver alt for chokeret.
Hvad er der? Dine fætre er døde.
De er lige blevet begravet.
Det er underligt. Er du sikker? Ja.
Jeg kan ikke tro det.
Hej. Mine fætre ventede os. Vi er lige blevet gift.
Vi er ikke passende klædt på, men vi vidste det ikke.
Beboerne byder jer hjertelig velkommen.
Værelserne er parate. Vær venlig at følge os.
Sikke et besynderligt sted.
Jeg er først rolig, når jeg har besøgt mine fætre den sidste gang.
Jeg vil gå hen til deres grav. Det må jeg.
Jeg føler at jeg skylder dem det. Jeg går derhen alene.
Hvorfor? Vær nu sød.
Jeg hedder Isabelle.
Hvorfor beder du ved denne grav?
To mænd er begravet her. Det ved jeg.
Det var de eneste slægtninge jeg havde.
Din kjole er ny.
Min havde min mor på da min far døde.
Hun døde ikke længe efter.
Nu er det mig der bærer sørgesløret.
For hvem For dem.
Vi skulle giftes, men jeg var allerede deres brud.
Hvis brud?
Hvem ved? Måske begge tos.
Nu sørger jeg over dem begge.
Jeg er dobbelt enke.
Antoine, jeg vil gerne sove alene i nat.
Mine fætres død har virkeligt rystet mig.
Vis forståelse, Antoine. Vær ikke vred på mig. Godnat.
Godnat.
Hvem er du?
Jeg hedder Isolde.
Du hedder Isle.
Jeg er din veninde.
Jeg har noget at fortælle dig, forklare og vise dig.
Her ærer de levende de døde med ritualer.
Her bevarer de døde deres liv med ritualer.
Hvorfor, Herre? Det er nødvendigt.
Forbandelsen der hviler over os, må ikke gives videre.
Kunne hun ikke blive ved at leve, Herre?
Jo, men kun som de døde lever.
Sammen med os i vores evighed.
Hun skulle aldrig være gået ind i dette gravkammer.
Dette er prisen vi betaler for vor sikkerhed.
Hvis vor ondskab rygtes, bliver vi opdaget.
Se efter om vore gæster stadig hviler sig.
Hvad skal der ske med jer nu?
Vi er ikke ensomme når vi er nær vores herrer.
Heller ikke nu, hvor de er borte? De er ikke borte.
Hverken borte herfra eller fra os.
Jeres hengivenhed er rørende...
men i virkeligheden ser vi dem aldrig igen.
Jo, vi gør. Når deres arbejde er færdigt.
I biblioteket. Hvad mener du? Hvilket bibliotek?
Jeg fatter ikke noget som helst.
På dette tidspunkt om dagen plejer de at arbejde.
Når de er færdige kommer de hen til jer.
De lever altså? Men vi fik at vide at de var døde.
Isle har besøgte deres grav. De kunne da hilse på os.
Hvad med Isabelle? Hun tror også at de er døde.
Det er hvad folk i landsbyen siger.
Du skulle ikke lytte til rygter.
Så var det altså dem jeg så i nat.
Så du dem? Kan du ikke huske det?
Jeg sov. Hør her.
Du var ikke på dit værelse, så jeg ledte efter dig i parken.
Jeg så to mænd i et kapel.
De to husassistenter var der også.
Der blev afholdt en slags ceremoni med et menneskeoffer.
De to mænd havde blod over det hele.
Bekymret, gik jeg tilbage til dit værelse, men du sov.
Jeg troede jeg hallucinerede.
Hvis slotsherrerne er i live, gad jeg vide...
Jeg vil prøve at finde dem.
De arbejder om dagen i deres bibliotek.
Hvad er der sket? Hvor var du?
Jeg kiggede efter i biblioteket.
Er det de mænd, du så? Ja. Det er dem.
Så det er vor kære kusine.
Og vor nybagte fætter.
Undskyld, vi kommer så sent.
Men det er jo vor lille Isle.
Hvor er hun forandret.
Det må så være Antoine.
Min kære Antoine, hvad er der sket med dig?
Et lille uheld.
Gamle slotte er farlige. Fulde af fælder og mysterier.
Du må være forsigtig. Meget forsigtig.
Vi var overrasket over at høre at I var døde.
Og endnu mere at I er genopstået.
Vi har aldrig været borte.
Det er bare en historie, en spøg. Fundet på af de lokale.
Utroligt. Hvordan lever I her?
Nu om dage er alt utroligt, kære ven.
Vi lever som vi må leve.
Hvad med dig, har du da valgt dit liv?
Ja. Mit er i hvert fald ikke så besynderligt.
Skinnet bedrager. Hvad laver du?
Jeg er elektroingeniør.
At erstatte menneskehjernen med elektronik, er det ikke utroligt?
Ikke kun utroligt men også farligt.
Vort liv er opstået af vor arbejde. Det er forbundet med det.
Hvilket arbejde? Meget vigtigt arbejde.
Vi har undersøgt vor families historie. Vi har studeret...
De religioner vor familie har dyrket gennem tiderne.
Der var store højder. Og dybe dale.
Vi har opdaget vor familie har meget...
specifikke religiøse rødder.
Som er af stor videnskabelig interesse.
Det kan næppe kaldes videnskabeligt fremskridt.
Tal mindre, så skrider måltidet i hvert fald frem.
Hvad med jer? I spiser heller ikke meget.
I spiser slet ikke noget. Antoine, hold op.
Vi spiser da. Men ikke så meget på det sidste.
Men førhen... Førhen var det anderledes.
Men hvad med den research I drev?
Hvad har I så opdaget om jeres oprindelse?
At vor familie... Som kan føres langt tilbage.
Sørgede for at en religion overlevede slut på Middelalderen.
Dyrkelsen af gudinden Isis.
Er I ægyptologer? Ægyptologer...
Nej, jeg taler om en europæisk religion...
der overlevede den katolske kirkes forfølgelse.
Ved at overtage elementer fra andre, fremmede religioner.
Som gudinden Isis. Som vi allerede nævnte.
De kristne forfulgte deres fjender.
De antog den hornede guds religion...
som stammer fra præhistorien.
Religionen blev forfulgt, og holdt sig derfor skjult.
Skønt de påstod at dyrke gudinden Isis...
havde de faktisk forandret en lokal mandlig gud...
til en kvindelig gud af fremmed oprindelse.
Modstanderne af kristendommen...
påberåbte sig to argumenter.
De sagde: 'Vi dyrker ikke rigtigt guden med hornene...
for det er en kvinde.'
Eller: 'Det er en kvinde og derfor ikke en afgud.'
Det var Jomfru Maria.
De hånede kristendommen. Det var næsten blasfemi.
Det var faktisk en bespottelse af Jomfru Maria.
Omvendingen, bespottelsen og blasfemien...
gør sig også gældende i omvendingen af ritualer...
som senere førte til sorte messer.
Tilbedelsen af den afholdte Isis...
er selve kernen i den daværende krise i Vesten.
Det er også kernen... I vor research.
Endelig er vi alene.
Jeg vil gerne sove alene en nat til.
Vi er alene. Du må ikke tage dine mærkelige fætre alvorligt.
Jeg beder dig.
Jeg er træt af dine fætre med deres vrøvl.
Hids dig ikke op. Du sagde selv ikke at tage dem alvorligt.
De er meget kloge. Men også skøre.
Jeg vil ikke blive her.
Klokken er ni. Det kan jeg huske.
De gik altid ud på den her tid.
De sendte deres hund Anubis for at hente mig.
Så gik de på jagt.
De jagede om natten, ligesom ulve.
De var så glade.
Sommetider gik jeg med dem i smug.
Det ville du ikke kunne forstå.
De jagede efter deres forfærdelige bytte med pæle.
De bar hellige skapularer og kors.
De lignede to krigsherrer fra korstogenes tid.
De kom hjem med blod på sig og drukne af kampen.
Men en dag kom de hjem med sår på halsen.
Det så ud som bid. De blødte.
Blødte. De blødte ihjel.
Det er Anubis, deres hund.
Den kalder på mig.
Hvem er du?
Hvorfor har du lokket mig herhen?
Har du sendt Anubis?
Hvad ved du?
Jeg ved at Anubis plejede at gø under dit vindue...
når dine elskere ville se dig.
Du bebyrdede de to herrer med din egoistiske kærlighed.
Det må stoppe øjeblikkeligt.
Herrerne har været død i flere dage...
og kun jeg døjer med min kærlighed til dem.
Vend dig om.
Lige et øjeblik. Du er ikke velkommen her mere.
Du kan ikke klare, hvad jeg er, og de er blevet.
Hvad sker der her?
Hvad er der sket med jer?
Jeg elskede jer. Har I glemt det?
Dengang var I rigtige mænd.
Hvor I dog ser ud.
Hvorfor adlyder du dette uhyre?
Det var godt. I har gjort det eneste rigtige.
Tavshed.
Hun var det sidste bånd med vort tidligere liv.
Nu er vi frie. Frie, til aldrig mere at dø.
Og til aldrig mere at leve.
Der er andet, I har glemt om jeres fortid.
Isle.
Så du vil altså også dræbe stakkels Isle.
Nej.
Jeg har forført hende. Det er ordnet.
Gør det nogen forskel for jer?
Vi må forandre hende til en af vores og jeres slags.
Nok. Fornærm os ikke.
Hun hedder Isle. Hun er forudbestemt, ligesom I var.
Jeg beder dig, Isolde. Gnid ikke salt i såret.
Jeg er med. I har stadig ikke glemt...
at I dræbte vampyrer for ikke så længe siden.
Men I blev alligevel vampyrer, for det var jeres skæbne.
Hvis dette uhyre ikke havde bidt os...
Hvem kalder du et uhyre?
Tror du at vi er glade for denne situation?
Vore kroppe kræver at vi stiller vores dyriske sult...
mens vor ånd kun ønsker at bekæmpe den.
Ligesom den bekæmper din grusomme hævn.
Jeg er stolt af hvordan jeg er.
Jeg er glad for at være en omvandrende vampyr.
Det er en ære, et meget vigtigt privilegium.
Jeg er der, hvor jeg kan tjene min herre.
Uden mig havde det såkaldte uhyre aldrig smittet jer.
Jeg husker at din tilsynekomst lammede os den nat.
Præcis som jeg har lammet Isle og fået hende i min magt.
Hvorfor os? Ja, hvorfor?
Jeg skal sige jer det en gang til. Det var jeres skæbne.
I oldtiden var denne egn vampyrernes kongerige.
Dem er der mange af i verden.
Jeres research førte jer her til os.
Intet sker tilfældigt. Det er forfærdeligt.
Vel er det ej. I er i jeres eget hjem.
I har jeres egne grave så I undgår dagslyset...
og trofaste husassistenter. I er burgøjser vampyrer.
Hvorfor er vi anderledes end dig?
Du er en omvandrende vampyr og vi er burgøjser vampyrer, hvad?
Mine forældre var begge vampyrer...
som kunne give mig det evige liv.
Da jeg blev født, blev de indviet af herren.
Derfor dræbte du Isabelle, som kunne have givet os et barn.
Så var vi også blevet indviet, og var blevet dine overordnede.
Hun elskede jer fordi I jagede vampyrer.
Men ikke som I er nu. Hvad ved du om det?
Hvorfor forførte du ikke Isabelle ligesom Isle?
I havde gjort hende til kvinde med et velordnet liv.
I gav hende et lykkeligt liv i den landsby.
Men jeg giver jer Isle som trøst.
Hun er klar til det.
Du er lige så attråværdig som Isabelle, Isolde.
Og vi er stadig herre over den her landsby.
Vi kan tage dig, ligesom vi tog Isabelle.
Hold op.
Jeg hader mænd. Jeg hader dem.
Hold op. Hold så op.
Nej. Lad mig være.
Hvordan skal vi vække ham? Det skal ske naturligt.
Vi vil vække ham blidt. En af lægger sig hos ham.
Han har ikke elsket i lang tid.
Vi vækker hans lyst så skal han nok vågne op.
Du skal gøre det. Nej, du.
Så gør vi det sammen.
Hvor er de?
Jeg bliver skør. Isle. Isle.
Jeg ved ikke, hvad jeg har set, eller troede jeg så...
men disse mennesker er farlige. Vi må herfra med det samme.
Nej, det er umuligt. Jeg føler mig svag. Jeg må have hvile.
Du finder ikke hvile her.
Vi må se at komme væk, om jeg så skal bære dig.
Du forstår det ikke. Jeg elsker mine fætre. De er min eneste familie.
Jeg troede jeg havde mistet dem.
Din eneste familie? Hvad med mig? Jeg er din mand.
Selvfølgelig, Antoine, men det er ikke det samme.
Og du er ikke rigtigt min mand endnu. Er det min skyld?
Godt. Så bliver jeg.
Isle, hvad er der i vejen? Det er vinduet, lyset.
Hvad snakker du om? Lyset gør ondt i mine øjne.
Du er ikke rigtig vågen endnu. Gå med ud og få lidt frisk luft.
Du har ændret dig siden vi er kommet.
Du virker så fjern.
Fraværende.
Isolde. Hvad sagde du?
Isolde. Isolde?
Er det ikke navnet på den kvinde som tog dig med til ceremonien?
Det var altså ikke en drøm.
Hold op. Gør det ikke.
Hvad sker der? Hvad er der i vejen?
Er du syg? Nej, der er ikke noget. Ikke noget.
Lyset generer mine øjne. Generer lyset?
Henter du lige mine solbriller fra bilen?
Nej, åbn ikke.
Lyset vil slå mig ihjel.
Blodet du spildte, har vækket mig før tiden.
Hvis mine øjne ser dagslyset, bliver det min død.
Isle, jeg føler at du tøver. Åbner du den?
Hvad bestemmer du dig til?
Det ved jeg ikke. Jeg ved ikke, hvad jeg skal gøre.
Jeg ved ikke, hvem du er. Ikke engang hvem jeg er.
Jeg tilhører mørkets verden hvis evige glæder vil blive dine.
Dine fætre og jeg er budbringere hernede.
Hvis du skåner mig, bliver du en af os og andre ligesom os.
Men hvis du åbner denne kiste...
vil de blive alene i denne verden...
og skal bære byrden af uudholdelig dødelighed.
Tag mig tilbage til mit værelse. I aften har jeg det nok bedre.
Nej, jeg er for træt til at gå.
Vær ikke bange for mine fætre. De har ikke ondt i sinde.
Jeg elsker dem. Jeg elsker dem alle tre.
Hurtigt, vi må væk herfra. Hvorfor? Hvad er der sket?
De er vampyrer, begge to. Jeg så dem drikke blod.
Vi må væk mens vi stadig er i live.
De er i live, og vil være det evigt.
Hvad? Hvad er det du sige?
Hvorfor er du klædt sådan på? Der er et bryllup i dag.
Under ceremonien bliver jeg ligesom Isolde...
og mine to ledsagere.
Isle, Jeg kender dig ikke mere. Hvem er Isolde?
Det får du snart at se.
Nu sker det.
Hvordan kommer hun til syne?
Hvor står hun op fra?
Det her er Isolde. Hun er min veninde.
Det er for sent.
Hvor er du anspændt, Antoine. Hvorfor er der kun dækket til en?
Isle kan ikke tåle lyset. Kan hun ikke spise nu?
Spise? Spise.
Som du ved, behøver vi kun en let kost, nu og da.
En let kost kan aldrig skade nogen kvinde.
Og hendes frygt for dagslyset...
det kaldes fotofobi. Det er meget almindeligt.
Og det erkendes af psykiatrikere.
Der skal kun lettere uligevægt til.
Forhøjet blodtryk. Træthed.
Som mig, for eksempel. Jeg har tit...
Fotofobi optræder ved psykologiske forstyrrelse.
Vær ikke bekymret.
Det er meget almindeligt.
Frygten for sollys er vel lige så normal som...
Frygten for Gud.
Sollys er begyndelsen til måne... Månevisdom.
Den visdom vor forfædre havde. De beundrede nattehimlen.
Vores direkte forfædre og vor kusines.
I direkte linje.
Tag det krucifiks væk.
Grib ham.
Hent rebene.
Jeg har ham.
Isle, du har forrådt mig. Isle.
De vil gøre dig til vampyr. Det må ikke tillades.
Alt er tilladt. Vi har lige så stor ret som du.
På trods af alle forskellene mellem os.
Vi forstår godt at de kan virke meget chokerende.
Hvis vi er så forskellige, så lad os da være i fred.
Du har ramt et ømt punkt. Et ømt punkt for Isle og mig.
Også for os, kan du tro.
Tro ikke at vi altid har været sådan.
Jeg er ligeglad med, hvordan I var.
Udmærket, men du begår en fejltagelse.
Det vil hjælpe dig til at forstå. At forstå os.
Du vil bedre forstå den nuværende situation.
Din og vores.
Vi har fortalt dig vores research.
Vi undersøgte religioner. Underjordiske religioner.
Indtil vi fandt den allermest underjordiske.
Det var ikke kun en religion, men en menneskelig tilstand.
Måske er 'menneskelig' ikke det rette ord.
Vi kom kort sagt i kontakt med vampyrisme.
I begyndelsen faldt det ikke helt i vampyrernes smag...
for vi var deres svorne fjender.
Vi var de grueligste...
og mægtigste vampyrjagere der fandtes.
Vi var meget succesfulde.
Det er rigtigt. Fantastisk.
Indtil en dag et hændeligt uheld... En ulykke.
En forfærdelig ulykke. Ja, forfærdelig.
De smittede os og gjorde os til hvad vi er nu.
Så hvad valg havde vi? Vi måtte acceptere vore nye pligter.
Og det gjorde vi.
Fuldstændigt.
Nu hvor du har hørt vor triste historie, forstår du måske...
at vores skæbner også fortjener medfølelse.
Indvielsesceremonien finder sted i nat.
Isle, vor Isle...
skal modtage det sidste kys, det sidste bid...
således at hun kan slutte sig til os.
Disse uhyrer terroriserer jer.
Jeg kan give jer jeres frihed tilbage i nat.
Luk op. Lad mig komme ud.
Tag det krucifiks væk. Luk op ellers dør jeg.
Lad mig komme ud.
Hjælp mig.
Det bliver snart lyst.
Vi må tilbage.
Vi bliver her.
Isle, måske er det ikke for sent. Jeg kan stadig redde dig.
Kom tilbage.
Isle, jeg elsker dig.
Kom tilbage.
Kom tilbage, Isle. Jeg elsker dig.
Nej, Isle.
Jeg elsker dig, Isle.
Vampyrerne slår til ved daggry
Vær ikke bekymret. Det er meget normalt.
En jomfru angribes af uhyrer
djævelske ritualer
gyserslottet!
Gamle slotte er farlige.
Fulde af fælder og mysterier.
Vær forsigtig.
Meget forsigtig.
Vi kan tage dig, ligesom vi tog Isabelle.
En verden fuld af sex og vold
Hold op.
Jeg hader mænd. Jeg hader dem.
Grib ham.
Hent rebene.
Jeg har ham.
Vampyrernes Gys
De er farlige. Vi må væk herfra.
Blod og vellyst
Vampyrernes Gys
Luk op. Lad mig komme ud.
Tag det krucifiks væk.
Luk op. Jeg dør.
Vampyrernes Gys
snart i biografen